Ana?
Vad gör du här?
Väntar på dig.
Det är omöjligt.
Det har gått 22 år.
Du är inte min syster.
Varför lämnade du Punia?
När kardinalen hittade mig på gatan...
Det var min chans till ett bättre liv. Att få en utbildning, att bli nåt mer.
Jag var tvungen att ta den.
Du sa att du skulle komma tillbaka.
Det gjorde jag.
Jag försökte.
Jag kunde inte hitta dig. Jag kom... Jag kom försent.
Jag väntade på dig.
Jag är så ledsen, Ana.
Jag är bara glad att du är tillbaka.
Jag ska inte lämna dig. Aldrig mer.
Och du är säker på att han är vår bästa kandidat?
Exorcismen har befläckat vår tro alldeles för länge.
Jag kan inte tänka mig nån bättre lämpad att övertyga folk än fader Bennett.
Under förutsättning att han kommer tillbaka med rätt... sinnelag.
- Hur har ni det i kväll? - Bra, tack.
Jag tror att er vän snart vaknar.
Menar ni det?
Jag är rätt säker på att jag hörde honom prata i sömnen tidigare.
Prisad vare Gud.
Det tog tid.
Hej, Marcus.
Tänker du prata med henne, eller bara fortsätta sura?
- Vad gör hon här? - Hon var i huset när jag vaknade.
- Jag kom med Bennett för att hitta er. - Jag ser inte honom här.
Jag lämnade honom på ett sjukhus utanför Spokane.
- Han blev skadad av er vän, Maria Walters. - Mår han bra?
- Såg du Maria? - Jag såg henne dö.
Varsågoda, förresten. Arma varelse.
Du har inte svarat på min fråga.
- Varför är du här? - Kyrkan har kapitulerat.
Varenda exorcist kallas in från fältet.
De spårar upp de som gör motstånd, och omvänder eller dödar dem.
Det var inte det jag frågade.
Du, Mouse. Vad gör du här?
Jag behöver varken ditt eller kyrkans tillstånd.
Den rätten förlorade du när du gick.
- Du var i goda händer. - Jag skulle ha varit i dina händer.
Jag var i helvetet, Marcus. I sex månader. Och du lämnade mig bara där.
Jag kämpade för att rädda dig.
Dag och natt. Jag gav allt. Allt jag hade, men det räckte inte.
Jag räckte inte till. Du behövde hjälp som jag inte kunde ge.
Jag behövde dig.
Jag ville inte ge dig ett sånt här liv.
Vi har inte tid med det här.
Du skickade barnen från ön efter hjälp. Folk kommer att leta efter oss.
Vi får göra vad vi kan den tid vi har kvar.
Vilken härlig dag för en exorcism.
Finns det nån... fånig bibelvers jag kan säga eller nåt?
En bön, menar du?
Vad som helst. Jag bara...
Jag måste göra nåt.
Du kan börja med att be Gud om hjälp.
Spelar det nån roll om jag inte... tror helt och hållet?
Nej. Nej, det spelar ingen roll.
Den som sitter under den Högstes beskydd och vilar under den Allsmäktiges skugga...
I Herren har jag min tillflykt och min borg, min Gud, på vilken jag förtröstar.
Han räddar dig från fågelfångarens snara och pesten.
Han täcker dig med fjädrar. Under hans vingar finner du skydd.
Frukta inte nattens fasor eller pilen, som flyger om dagen!
Inte pesten som går fram i mörkret,
eller farsoten, som ödelägger mitt på dagen.
Om än tusen faller vid din sida,
ja, tio tusen vid din högra sida, så ska det dock inte drabba dig.
De ska bära dig på händerna,
så att du inte stöter din fot mot någon sten.
Över lejon och huggormar ska du gå fram. Du ska trampa ner unga lejon och drakar.
"Han håller sig intill mig, därför ska jag befria honom.
Jag ska beskydda honom, därför att han känner mitt namn."
"Han åkallar mig och jag ska svara honom."
"Jag ska mätta honom med långt liv och låta honom se min frälsning."
- Den här är stark. - Tiden håller på att rinna ut.
- Hur länge dröjer det innan de hittar oss? - Det kvittar. Vi fortsätter arbeta.
Det är ett misstag. Vad tror ni händer när polisen kommer?
Om ni blir gripna vinner fienden.
Det kan jag inte tillåta.
Oj, det var nåt nytt.
- Vad gör du? - Det ni borde ha gjort för längesen.
Dödar värden, dödar demonen. Han är hur som helst förlorad.
Så här räddar vi åtminstone hans själ.
- Lägg undan pistolen. - Säg att jag har fel.
Vi är exorcister.
Inte bödlar.
Jag känner en präst i Chicago som skulle ha vissa invändningar mot det.
Skär halsen av honom från öra till öra.
Vad pratar han om?
Det var en integrerad demon. Jag hade inget val.
Man har alltid ett val.
Varje liv jag har tagit, varje finger på avtryckaren
varje hand runt en liten hals...
Allt handlade i slutändan om det valet.
Det är det som gör det så tilltalande.
- Lyssna inte på den. - Det gör jag inte.
Du beter dig som om broder Simon var den förste.
Men det är inte hans ansikte du ser när du blundar.
Var är du, Marky? Jag vet att du är här inne.
Min pappa var galen. Jag gjorde det som måste göras.
Det kan du ju intala dig.
Men din mamma var redan död, och där hade du dörren.
Du kunde ha sprungit. Du kunde ha hämtat hjälp.
Men du valde att ta ner geväret.
Det är därför det hemsöker dig.
Inte för att du ångrar det utan för att du fann nöje i det.
Det får dig att undra om våldet i ditt hjärta alltid funnits där.
Eller om det förs vidare från en generation till nästa.
Vet du vad?
Du är den förste som har förstått dig på det där.
Kul för mig.
Frågan är bara... Varför är den kvar?
Den lyckades inte döda familjen och vet att den inte kan besegra oss...
Så varför är den kvar?
På grund av Andy.
Han håller den fången i sin kropp tills vi dödar den.
Låt oss då hedra hans sista önskan och förgöra demonen medan vi ännu kan.
Men det är ju mord.
Vi hinner inte avsluta exorcismen.
Andy kan inte hålla den tillbaka hur länge som helst.
- Den kommer undan. - Det finns ett annat sätt.
Vi erbjuder den nåt ännu mer lockande.
Ett bete.
Absolut inte.
Demonen har släppt in mig en gång tidigare.
Den kommer bara att släppa Andy om en bättre värd dyker upp.
Du har sagt det själv. Det högsta priset är en exorcist.
- Det är självmord. - Jag vill rädda Andy.
Andy finns där inne. Jag såg honom, jag pratade med honom.
Om vi skulle kunna rädda honom...
Om du släpper in detta väsen i dig kommer du inte tillbaka.
Vi måste ta den chans vi har.
Det har du lärt mig, Marcus. Vi går till världens ände. Vi får dem tillbaka.
Inget annat räknas.
Den kommer att ta din själ, Tomas.
Den kommer att förgöra dig.
Det var mitt fel att Andy kom undan.
Det var mitt fel. Jag släppte in demonerna.
- Jag måste ställa det till rätta. - Genom att kasta bort ditt liv?
Mitt liv tillhör Gud.
Det har alltid varit i Hans händer.
Jag vill inte förlora dig.
Hjälp mig då tillbaka.
- Nej, det här är rena galenskapen. - Låt honom göra det.
- Tomas, sluta. Han är inte värd det. - Lyssna inte på henne, präst.
Det är bara du... och jag.
Visst känner du den?
Den krafsar där bak i ditt sinne. Som små klor. Krafs, krafs...
Den vill komma in.
Du behöver bara säga till.
Vill du ha mig?
Kom och ta mig.
Andy.
Vi måste skynda oss. Den är aldrig borta länge. Kom igen.
Till sovrummet.
För varje gång jag dödar den kommer den tillbaka lite starkare.
Vi ska få ut dig.
Nej.
Jag kan inte ge mig av.
Människor är döda, fader.
Russ och Colleen. Harpers mamma...
För att jag fick in den här varelsen i våra liv.
Jag lät den skada Rose... och barnen.
Hur ska jag kunna leva med mig själv?
Hur ska de kunna förlåta mig?
Du kanske blir överraskad.
Om jag ger mig av...
...ger demonen sig på...
...nån annan familj.
Vi måste döda den.
Fader.
- Om det här misslyckas... - Det kommer det inte att göra.
Men om det gör det...
...vill jag att du framför ett meddelande till barnen.
Säg vad du vill säga.
Du kunde ha stoppat honom.
Du känner inte min kollega.
Du kastar bort hans förmåga.
Gud gav dig en atombomb, och du försöker göra om honom till en skalpell.
Grejen med bomber är att de exploderar...
...och förgör sig själva och allt nära dem.
Bara om vi inte finns här och skyddar och vägleder honom.
- Vad tror du att jag har gjort? - Det gamla sättet fungerar inte längre.
Hur lång tid tar det att rädda en enda själ?
Veckor. Månader.
På den tiden hinner fienden ta hundra värdar till.
- Jag är medveten om det. - Är du det?
Du frågade varför jag är här.
Jag är här för att vi håller på att förlora och jag ser ingen annan utväg.
Om det finns en chans att hans gåva kan vända allt, så måste vi ta den.
Jag ser ingenting.
Har du nånsin drömt och känt att du inte kunde vakna?
Visst hade det varit skönt? Om det här bara var en dröm.
Ja.
Andy!
Det där hjälper inte.
Andy.
Jag kan inte hålla henne tillbaka längre.
- Andy. - Hon är för stark.
Du behöver inte kämpa mer.
- Det är min tur. - Vad menar du?
Om jag erbjuder demonen att ta mig kommer den att släppa dig.
Nej.
- Det var inte så vi sa. - Jag ändrar på vad vi sa.
Ge dig hem, Andy. Var med dina barn.
Det var mitt... fel.
Det är mitt ansvar.
Nej.
Vi driver ut dig.
Varje oren ande,
varje satanisk kraft...
...varje angrepp från den onde.
...utdrivet från denna goda man...
...från hans själ, skapad till Guds avbild
och sonad genom blodet från Guds lamm!
Varje angrepp från den onde...
Vi driver ut dig!
Fader.
Hej, fader.
Släpp honom.
Ta mig i stället.
Med nöje.
Nej!
Nåt är fel.
Tomas.
Tomas. Tomas!
Tomas, du måste vakna. Vakna!
Ta dig ut!
Tomas... Tomas, ta dig ut!
Vi förlorar honom.
Marcus!
Om du kan höra mig, skjut henne!
Skjut henne!
Tomas!
Gör det.
Där inne.
Vad ser du?
Här är det inget.
- Här borta... -Här finns inget.
Jag vill klargöra en sak.
Andrew Kim var en fantastisk far.
Jag har känt honom sen college. Och vad som än hände, vad han gjorde...
Det ändrar inte det faktum att han i sex år älskade barnen av hela sitt hjärta.
Det handlar inte om det, miss Cooper.
Fyra personer är döda.
Jag har ett rum fullt av misshandlade fosterbarn
som hävdar att de blev attackerade av sin egen far.
Och ni sa att det började med den här... Lorraine Graham.
Det stämmer.
Hon bröt sig in och satte en kniv mot sin egen dotters hals.
Andy handlade i självförsvar.
Han skar upp hela henne.
Han skyddade sin familj.
Och grannarna?
Russ och Colleen Holstrom. Var det också självförsvar?
Det hände nåt med Andy efter han hade dödat Lorraine.
Och det var när ni försökte få honom från ön som han blev våldsam mot barnen?
- Ja. - Mot er?
Ja.
Men ni anmälde inte överfallet...
...eller mordet på miss Graham.
Jag var fast på en ö utan ström och utan täckning...
...jagad av en störd person,
med fyra skräckslagna barn som behövde sjukvård.
Jag tänkte att pappersarbetet fick vänta.
Jag måste säga att det ni gjorde...
...var väldigt modigt. Det är tack vare er som barnen lever.
När får jag träffa dem?
Vad kommer att hända med oss?
De kommer att placera oss i hem.
Tillsammans?
Det kvittar vart de skickar oss. Vi är fortfarande en familj.
Okej... De sa att vi fick åka.
- Tack för att du höll koll på dem. - Självklart.
Rose...
Innan han dog bad han mig framföra nåt till barnen...
...och till dig.
Vad då för nåt?
Han sa att varje kyss var äkta.
Från festen på college till den kväll Harper flyttade in.
Han borde ha sagt vad han kände... och vad du betydde för honom.
Men han hoppas att du visste ändå.
Vad sa han?
Han sa: "Hälsa barnen att..."
Nikki och jag älskade dem.
Vi älskade dem så jäkla mycket.
Hälsa Truck... att han ska komma ihåg att han är smartare och vänligare
än vad folk vill ha det till.
Och bara för att folk inte ser det betyder det inte att det inte är så.
Säg till Harper...
Låt inte nån säga till dig att det är nåt fel på dig. För du är perfekt.
På alla sätt.
Och fast du inte bodde hos oss länge kommer du alltid att vara min dotter.
Caleb...
Jag är så imponerad av ditt mod.
Och det faktum att du kan möta världen med ett leende
får mig att älska dig ännu mer.
Shelby...
Jag vet...
...att du gjorde allt du kunde för att skydda vår familj.
Du var stark när jag var svag.
Och du var modig när det behövdes.
Jag är så stolt över att kalla dig min son.
Och berätta för Verity...
Berätta för Verity att hon förändrade våra liv när hon kom till oss.
Hon räddade oss.
"Berätta för dem att det kvittar var man kommer från."
"Ni kommer att göra fantastiska saker och leva fantastiska liv."
Och fast han kanske inte finns där och kan se det...
...kommer ni alltid...
...alltid att vara en del av mig.
Andy dog...
...för att förhindra att demonen skadar fler människor.
Jag hoppas ni vet att er far var en hjälte.
Ja, det vet vi.
Tack.
Kom.
- Hur är det med honom? - Prata med honom.
Vi kan åka när du är klar.
- Jag följer inte med. - Va?
Man kan inte göra det här jobbet när man har börjat dagtinga.
Det lärde jag mig för längesen.
Jag har tagit en mans liv.
- Jag är ovärdig. - Nej...
Andy visste att han inte kunde komma tillbaka.
Han ville att du skulle stoppa demonen, vad som än krävdes.
Det är fortfarande mord. Det är fortfarande en dödssynd.
Alla synder kan bli förlåtna.
Det finns regler av en anledning.
Vi är rena, vi gör inte oskyldiga illa och vi låter plikten gå före oss själva.
Hur många liv...
...kommer inte att räddas genom Andys uppoffring? Genom det du gjorde?
Jag ångrar inte att jag tryckte av.
Men jag kan inte låtsas som om det inte hände.
Det är längesen...
...sen jag hörde Guds röst
eller... kände hans beröring.
Och nu känner jag ingenting alls.
Hur ska jag kunna vara ett kärl för Hans nåd, när jag i det ögonblicket...
...avvisade Hans kärlek?
Jag var så nära att rädda honom.
Jag hade kunnat göra det.
- Då hade du varit förlorad. - Ett uppoffring jag var villig att göra.
Det var inte jag.
- Marcus... - Vad?
Jag... Jag vet inte hur jag ska göra det här utan dig.
Du lär dig.
Du är en exorcist.
Du sätter din tillit till Gud.
Ingen annan.
Farväl så länge.
Adiós, hermano.
Inte för alltid.
Bara för en tid.
För en tid.
Du har kommit långt... lilla kyrkmus.
Håll ett öga på honom.
Låt honom inte köra. Han är värdelös på det.
Det ska jag.
Ta hand om dig.
Du med.
Tomas.
Det är bra...
Han gör så här.
Han kommer tillbaka.
Jag tror inte det.
Jag kan inte göra det här själv.
Det behöver du inte.
Om Gud förde dig till Marcus för att hjälpa dig att påbörja din resa...
...kanske han skickade mig för att hjälpa dig avsluta den.
Jag tror på dig, Tomas.
Och jag tror att mer arbete väntar.
Hjälper du mig?
Du vet väl att vi jagas av den största, rikaste
och mäktigaste organisationen nånsin?
Jag är inte rädd.
Jag hade en bra lärare.
TRE MÅNADER SENARE
- Får jag krama henne? - Ja. Det får du.
Jag saknar honom.
Jag med.
Hur har du det?
Jag kan inte sova.
De släcker inte ljuset, och ingen pratar med mig.
Vad säger du om jag berättade att jag kanske har hittat ett hem åt dig.
Det är tillfälligt.
Men det kanske kan bli permanent.
Kan det?
Du måste lova en sak...
Det är en helt ny fosterförälder. Hon har aldrig gjort det förut.
Så du måste ha tålamod med henne, okej?
Okej.
Vad tycker du?
Det är fint.
Är det här ditt hus?
Skulle det vara okej?
- Gör dig inte illa bara. - Det gör jag inte.
Säkert att du inte behöver hjälp? Du kommer att ramla.
- Jag fixar det, mannen. - Kalla mig inte mannen, brorsan.
Truck!
- Truck! - Jag har saknat er.
Truck är för stor.
Gud! Jag är nere.
- Vad jag har saknat er. - Vi har saknat dig.
Blankett 14. Du ska få se.
Det är det jag inte begriper...
Jag är redo att åka hem.
Hej, grabbar. Hur är det?
Ingen fångst för mig.
Ja...
Jag hör dig.
Jag lyssnar.
Tomas.